![](https://assets.4cdn.hu/kraken/6qzPWRZGbeux1HUqus.jpeg)
Hogy a parlamentben ritkábban megforduló olvasóknak is átélhetőbb legyen, valójában mennyi lehetősége van azoknak az újságíróknak, akik képviselőket akarnak kérdezni anélkül, hogy kitiltsák őket, elővettük a T. Ház főemeletének alaprajzát.
Aztán Tbg fogott egy piros meg egy zöld filcet, és egy sárga ceruzát.
Pirossal jelölte a sajtó no-go zónákat, zölddel azt, ahol szabad préda minden képviselő, sárgával pedig utóbbiak vonulási irányát. (Illetve a pontosság kedvéért: a sajtó mehet szinte bárhova, de forgatni csak a zöld területeken lehet. De kamera nélkül azért máshogy viselkedik egy politikus.)
A fontos a kép jobb oldalán lévő ülésterem, jellemzően ugyanis ide kell valahogy eljutnia a választott tisztségviselőknek, hogy meg tudják nyomni a frakciószónokok által bekiabált gombot a szavazások idején.
Mint látható, tisztán piros útvonalak tömegei állnak rendelkezésükre. Ha kikerülik a zölddel jelölt északi társalgót, szinte nyert ügyük van, már csak a kupolaterem előtti folyosón kell elkerülni valahogy.
Ez mondjuk sokszor nem sikerül, a legtöbb parlamenti faggatós videó ezen a szakaszon készül. De érdemben tényleg ezt az egyetlen olyan hely, ahol úgy lehet kérdést feltenni, hogy az érintett önmagától nem feltétlenül akarna válaszolni. A zöld területek nagy része, a sajtóterem és az északi társalgó ugyanis jellemzően sajtótájékozatók helyszínei - ahova politikus akkor megy, ha ő maga akar mondani valamit. (Vagy ha ellenzéki, és örül minden médiaszereplésnek.)
Amikor tehát Kövér László házelnök a szabályok megszegésére hivatkozva tilt ki újságírókat, érdemes figyelembe venni, hogy a játéktér nagyjából ennyi.
Két kiegészítés. Egyrészt, hogy amikor épp nem a legfontosabb politikusok vannak a helyszínen, akkor jellemzően kevésbé veszi komolyan a sajtóosztály a szabályokat, és nem jár minden pirosvonal-átlépés kitiltással, mint most, Orbán és Kövér esetében. Másrészt ha nem sima ülésnap van, hanem bizottsági ülés, vagy más nyilvános sajtóesemény, akkor alkalmanként egy-egy folyosószakasz megnyílik a stábok előtt.
És akkor most jöjjön a meglepetés.
:OOOOOOOOOO
Ez azt jelenti, hogy a rendszerváltás utáni első parlamenti ciklusban még az ülésteremben is dolgozhattak a tudósítók.
Persze a korlátozások azóta egyáltalán nem csak Kövér számlájára írhatóak.
Nagy vonalakban: először az ülésteremből küldték ki a tévéstábokat, de akkor a páholyból még lehetett forgatni. Majd onnan is, de az ülésteremet körülvevő folyosók még szabadok voltak. Az MSZP-SZDSZ kormányok idején onnan is ki lettek tiltva, 2010 után pedig Kövér László megfordította a helyzetet, és nem azt jelölte ki, hogy hol nem szabad, hanem azt, hogy hol szabad mozgókép-felvételeket készíteni. És azóta még kevesebb helyen szabad.
Persze ahogy ebben a cikkben írtuk: ha igazán fontos, akkor egy újságíró igenis menjen oda kérdezni egy politikushoz, lesz, ami lesz.
Kommentek
Közösségünk messze túlnyomó többségének jószándéka és minden moderációs igyekezetünk ellenére cikkeink alatt időről-időre a kollégáinkat durván sértő, bántó megjegyzések jelentek meg.
Hosszas mérlegelés és a lehetőségeink alapos vizsgálata után úgy döntöttünk, hogy a jövőben a közösségépítés más útjait támogatjuk, és a cikkek alatti kommentelés lehetőségét megszüntetjük. Közösség és Belső kör csomaggal rendelkező előfizetőinket továbbra is várjuk zárt Facebook csoportunkba, a Közértbe, ahol hozzászólhatnak a cikkeinkhez, és kérdezhetnek a szerzőinktől is.