![](https://assets.4cdn.hu/kraken/76Y8sIOghITmrKZZs.jpeg)
Varga Mihály nemzetgazdasági miniszter a 2010-es kormányváltás előtt még arra hivatkozva követelte az akkori pénzügyminiszter, Veres János lemondását, hogy az ország rontott a Transparency International korrupciós indexén. A kormányváltás óta még többet rontott az ország ugyanazon a korrupciós indexen, és még soha nem ért el olyan rossz helyezést, mint idén (már csak Bulgária van mögötte). A kormánynak és Varga Mihálynak ma már nincs ezzel különösebb gondja, hacsak az nem, hogy SOROS.
Pedig a magyar állam lassan már tényleg az Európai Unió legkorruptabbja, és ezt nem csak a Transparency mondja, hanem egy sor más szervezet is.
A Word Justice Project felmérése szerint Magyarország a régió 24 államából a 23-ik, elsősorban a végrehajtói és a törvényhozó hatalomban rejlő korrupciós kockázat miatt. (Arról a két hatalmi ágról van szó, amelyre döntő befolyása van a Fidesznek).
Az OECD azt méri, mekkora a bizalom a kormányban, Magyarország e szerint a felmérés szerint bőven az átlag alatt van. Ahol pedig alacsony a bizalom, ott általában magas a korrupció. A Világbank évente felméri, egy-egy ország mennyire képes ellenőrizni a korrupciót, Magyarország 2016 óta egyre rosszabbul teljesít.
„Látszik az is, hogy ugyanaz a sárga színnel jelölt kormányzat tudott nagyon jól és nagyon rosszul is teljesíteni” – mondta az adatokat bemutató Vértesy László egyetemi docens, utalva arra, hogy a Fidesz az első kormányzása alatt még kordában tudta tartani a korrupciót, 2010 óta viszont nagyon nem. Az előadás a Civitas Intézet korrupcióval kapcsolatos konferenciáján hangzott el.
Persze, van olyan szervezet is, amely szerint nincs probléma. Ki találja, melyik az? Hát az Állami Számvevőszék. Az ellenőrző szerv szerint a kormányzati szervek egyre jobban fel vannak vértezve a korrupcióval szemben.
A legmagasabb korrupciós kockázatok pedig az óvodákban vannak, nem az államhatalmi szerveknél.
A konferencia előadói közül többen is hangsúlyozták, hogy a magyar állam rég nem volt annyira korrupt, mint manapság. De azt is, hogy ez a folyamat nem ma kezdődött, sőt még csak nem is a 2010-es kormányváltással.
A közhatalom ellenőrzésre hivatott fékek és egyensúlyok már az előző kormány alatt is sérülékenyek voltak.
Ligeti Miklós, a Transparency International szakértője felemlegette például, hogy a hatalom már 2004-ben képes volt kiutálni az akkori pénzügyi ellenőrzési szerv éléről a neki nem tetsző vezetőt. A 2010-es választásra pedig úgy fordult rá az ország, hogy előtte egy évig nem volt vezetője a pártok ellenőrzését folytató Állami Számvevőszéknek, előtte pedig évekig az akkori Legfelsőbb Bíróságnak.
„A közjogi kiszorítósdi mintázata már rendelkezésre állt, csak a kétharmad kellett hozzá” – mondta Ligeti. Szerinte azóta már közhely, hogy Magyarországon alig van olyan állami szereplő, amely a kormány hatalmát korlátok között tudná tartani. Az egyetlen kivétel, a magyar bírósági rendszer (amelynek a bedarálásával amúgy folyamatosan próbálkozik a kormánypárt).
A kormány változatos módszerekkel iktatta ki azokat a jogállami intézményeket – a bíróságok kivételével –, amelyek hatalmi ellensúlyt jelenthetnének:
Utóbbiak olyan konkrét korrupciógyanús esetek elmismásolásához vezettek Ligeti szerint, mint amikor a magyar ügyészség többszöri feljelentés hatására sem volt hajlandó nyomozni az MNB-alapítványok ügyében, pedig ott a magyar GDP 1 százalékát kitevő összeget, többszáz milliárd forintot „csatornáztak ki” a magyar államtól.
A trafiktörvényt és a takarékszövetkezeti törvényt pedig a fideszes pártpolitikusokkal felhígított Alkotmánybíróság találta rendben lévőnek, pedig Ligeti szerint két alkotmánybíró is ellenvéleményt fogalmazott meg, amelyben kimondták, hogy ezek a törvények csupán a tulajdonviszonyok átrendezését szolgálják.
Mindez nem tesz jót a közbizalomnak, de gazdasági hatásai is vannak, hiszen a közpénzek illetéktelen felhasználása, a szabálytalan kifizetések vagy a kormánytisztviselők részrehajló döntései mind rontják az ország versenyképességét.
Amely egyébként még mindig távol van az uniós, sőt, még a régiós átlagtól is.
Szakonyi Péter gazdasági újságíró szerint a korrupció módszerei is nagyot változtak az utóbbi évtizedekben. A 70-es években még csak a különböző szívességek voltak elterjedtek, a szocializmus alatt az emberek meghívólevelekkel, különböző árukkal csencseltek. Aztán jött a privatizáció, ahol előfordult, hogy az üzletemberek addig itattak egy polgármestert, amíg az alá nem írta a település legértékesebb telkéről szóló eladási szerződést.
Ma pedig az előre leosztott közbeszerzések jelentik a pénz elsíbolásának legfőbb módját. Emellett a kormányhoz közeli érdekcsoportok teljes iparágakra teszik rá a kezüket, törvényi háttérrel megtámogatva.
Mindez többek között azért is lehetséges, mert a magyar állam még azt a közpénzelosztási mechanizmust is ad hoc alapon és átláthatatlanul kezeli, amelyen az egész magyar közszféra alapul: ez a többezer milliárd forintot kezelő magyar költségvetés.
Romhányi Balázs, a Költségvetési Felelősségi Intézet vezetője szerint a költségvetési átláthatóság Magyarországon korlátozott.
Ennél is nagyobb baj, hogy hiába kellene a parlamentnek döntenie arról, hogy mire költ és mire nem költ a költségvetés, Romhányi szerint ezt végsősoron a kormány dönti el.
Példaként hozta, hogy idén még a választás előtt 12 ezer forintot kap minden magyar háztartás a kormánytól, pedig addig már nem is ülésezik a parlament. „Úgy költenek el 50 milliárd forintot, hogy ennek az ötlete fel sem merült a költségvetés megalkotásakor” – mondta Romhányi. Gyakorlatilag bármire el lehetne költeni ennyi pénzt.
„Amíg nincs egy olyan kormány, amely hajlandó tenni a költségvetési átláthatóságért, addig azt sem fogjuk elhinni neki, hogy a korrupció ellen tenni akar” – mondta.
A korrupció ellen egy sor intézkedéssel lehet küzdeni. Romhányi szerint ilyen lenne például:
De mit mondanak minderre a politikusok? A konferencia szervezői meghívtak egy sor ellenzéki politikust, plusz a kormánypártok képviselőit. Végül csak az ellenzékiek jöttek el.
A beszélgetésük alapján összeszedtük, melyik párt mit javasol a korrupció visszaszorítása érdekében (a programjaik ennél több pontot is tartalmazhatnak, de ők ezeket hangsúlyozták).
DK:
Momentum:
LMP:
Jobbik:
MSZP:
Együtt:
Az ellenzéki képviselők egymást licitálták túl a súlyosabbnál súlyosabb jelzőkkel, amikor a kormányzati korrupcióról beszéltek, a DK-s politikus például azt mondta, „ez már nem is korrupció, hanem államilag szervezett bűnszervezet”. Azt többen is megállapították, hogy a javaslataik nagyrészt megegyeznek, és az is érthető, hogy a Fidesz miért nem jött el.
„Mégis mit mondjanak a Tiborcz-ügyre? Vagy Garancsi és Mészáros meggazdagodására?” – kérdezte Bárány Balázs, az MSZP politikusa.
Volt viszont, amiben nem értettek egyet. A külön korrupcióellenes ügyészség felállítását például volt, aki nem tartotta jó ötletnek, mondván, hogy bármit is akar tenni az állam, azt a saját ügyészségi rendszerén belül kell elérnie. Sőt, még aki támogatta az ötletet, az is megjegyezte, hogy ha megcsinálják, tanulniuk kell a hasonló román ügyészség hibáiból. (A román korrupcióellenes ügyészséget többször is érte az a kritika, hogy titkosszolgálati befolyás alatt áll, és politikai, sőt etnikai alapon indít eljárásokat).
Úgy tűnik, hogy az ellenzéki pártok szerint a korrupcióellenes harc Polt Péter legfőbb ügyész eltávolításával kezdődhetne. Ennek az indoka az, hogy Polt a pozíciójából kifolyólag bármilyen ügyészséget érintő ügyben dönthet, nyomozásokat szüntethet meg, illetve utasíthat el, és az ellenzék szerint a kormány érdekeinek megfelelően dönt a korrupciós ügyekben.
Poltot azonban egy kormányváltás esetén is csak kétharmados többséggel lehetne leváltani, annyi mandátuma viszont belátható időn belül nem lesz az ellenzéknek. A DK szerint megoldható Polt eltávolítása, az Együtt politikusa pedig kijelentette, hogy mindenképpen leváltanák Poltot, nem érdekelné őket, hogy kétharmad kell.
Az LMP-s Hadházy Ákos – aki korábban fideszes önkormányzati képviselő volt Szekszárdon, és annak idején leleplezte a helyi trafikosztogatást – pedig azt mondta, hogy egy hivatalban lévő Polt Péter mellett is sokat lehet tenni, a korrupciós ügyek felderítését már az is elősegítheti, ha sikerül információkat kiszedni az ügyészségből. Később azonban hozzátette, hogy az azért mégiscsak nonszensz, hogy ő nyomoz az ügyészség helyett, a vádhatóság pedig csak akkor mozdul, amikor ő már mindent kiderített, és akkor is csak azért, mert muszáj.
„Nincs annyi rendőr, hogy azt merjem mondani, aki bűnözött, azt bezárjuk” – mondta.
Hadházy szerint azt kell elérni, hogy minél nagyobb legyen a kontroll a kormány felett. Szerinte már az is eredmény lenne, ha a választás utána Fidesz koalícióra kényszerülne, így kompromisszumokat kellene kötnie. Ez már sokkal jobb helyzet lenne a mainál.
„Ha folytatódik a zéró kontroll a kormány felett, akkor az ellenzéki képviselőknek el kell gondolkodnia azon, hogy a képviselőségével nem a kormányt legitimálja-e?” – mondta.
Kommentek
Közösségünk messze túlnyomó többségének jószándéka és minden moderációs igyekezetünk ellenére cikkeink alatt időről-időre a kollégáinkat durván sértő, bántó megjegyzések jelentek meg.
Hosszas mérlegelés és a lehetőségeink alapos vizsgálata után úgy döntöttünk, hogy a jövőben a közösségépítés más útjait támogatjuk, és a cikkek alatti kommentelés lehetőségét megszüntetjük. Közösség és Belső kör csomaggal rendelkező előfizetőinket továbbra is várjuk zárt Facebook csoportunkba, a Közértbe, ahol hozzászólhatnak a cikkeinkhez, és kérdezhetnek a szerzőinktől is.