![](https://assets.4cdn.hu/kraken/7fOB8TWQlyHSAz6Bs.jpeg)
Október 30-án este egy tbiliszi választókörzet épülete előtt fejbe vágták Nika Meliát. A grúz főváros polgármesteri posztjára ácsingózó jelölt éppen arról beszélt, hogy pártja, a fogdában sínylődő Miheil Szaakasvilihoz kötődő Egyesült Nemzeti Mozgalom (ENM) nem fogadja el a választások eredményeit, amelyeket a Grúz Álom nevezetű hatalompárt egészen biztosan elcsalt, ezért újabb utcai megmozdulásokat szerveznek egészen addig, amíg el nem érik a céljaikat. "Nem akarunk olyan országban élni, mint Alekszandr Lukasenko Fehéroroszországa" – mondta. Meliát az esetről készült videók tanúsága szerint ököllel inzultálta a merénylő, ez a masszív testalkatú politikusnak meg sem kottyant, de a támadót, akit nem neveztek meg, természetesen őrizetbe vették. Az ENM vezéralakja egyébként nem tévedett, amikor azt feltételezte, hogy nem nekik fognak kedvezni a hivatalos eredmények.
Grúziában ezúttal nem parlamenti, hanem önkormányzati választásokat tartottak, amelynek azonban speciális jelentőségük volt. A legutóbbi parlamenti választás alkalmából ugyanis – még 2020-ban – patthelyzet állt elő, a kormányzó Grúziai Álom győzni tudott, többséget azonban nem szerzett. Ekkor szokás szerint emóciókat nem nélkülöző hosszas viták után az a megállapodás született nemzetközi közvetítéssel, hogy az idei önkormányzati választásokat egyfajta referendumnak tekintik: ha a Grúziai Álom nem ér el legalább 43 százalékot, akkor időközi parlamenti választásokat írnak ki. A megállapodásból a hatalompárt néhány héttel ezelőtt kihátrált ugyan, de az ellenzék nem, és ezt újabb és újabb akciók sorozatával nyomatékosította.
Október hónapban a nemzetközi és a magyar sajtóban egyre gyakrabban bukkant fel ismét Miheil Szaakasvili neve. Az egykori grúz elnök, aki 2003-ban 37 évesen sikerre vitte a rózsás forradalmat – ez volt az első hasonló a posztszovjet térségben a 2000-es években, belőle építkezett nem sokkal később az első kijevi Majdan –, majd egy szűk évtizeden át hatalmon maradt, október 1-jén illegálisan visszatért hazájába. Hogy pontosan hogyan, a mai napig nem tudni – tejesautó, teherkomp, szénás szekér is szerepel a verziók között –, mindenesetre nem titkolta, hogy ott van, hamarjában videót tett közzé arról, ahogy a Fekete-tengeri nagyváros, Batumi utcáin sétál. Gyakorlatilag felkínálkozott a hatóságoknak, akik röviddel később le is kapcsolták, és Rusztavi városának fogdájába szállították. Szaakasvili ott nyomban éhségsztrájkba kezdett, ezt azóta sem hagyta abba, emellett harcias üzenetekkel bombázza híveit, valamint Vlagyimir Putyin orosz elnök személyes foglyának nevezi magát. Az említett hírek azóta főleg arról szólnak, hogy milyen állapotban van, elfogadja-e a gyógyszeres kezelést, hány liter limonádét iszik naponta, és hogy börtön- vagy civil kórházban fogják-e kezelni, amint itt lesz az ideje. Olyan információk is napvilágot láttak már, hogy kétszer újra kellett őt éleszteni, valamint vérátömlesztést kapott.
Légy része a közösségünknek, segítsd az újság működését!
Kommentek
Közösségünk messze túlnyomó többségének jószándéka és minden moderációs igyekezetünk ellenére cikkeink alatt időről-időre a kollégáinkat durván sértő, bántó megjegyzések jelentek meg.
Hosszas mérlegelés és a lehetőségeink alapos vizsgálata után úgy döntöttünk, hogy a jövőben a közösségépítés más útjait támogatjuk, és a cikkek alatti kommentelés lehetőségét megszüntetjük. Közösség és Belső kör csomaggal rendelkező előfizetőinket továbbra is várjuk zárt Facebook csoportunkba, a Közértbe, ahol hozzászólhatnak a cikkeinkhez, és kérdezhetnek a szerzőinktől is.