![](https://assets.4cdn.hu/kraken/7pwDB0k3decc1p21DMs.jpeg)
Tizenhét évet töltött a pályán, majd decemberben felmondott. Mit érzett? Szorongást, görcsösséget, vagy pont ellenkezőleg, felszabadulást?
Amíg nem döntöttem el, hogy felmondok, addig szorongató és görcsös volt, utána bizonyos szempontból megkönnyebbülés.
Tavaly január elején, amikor elkezdtük a figyelmeztető sztrájkot, tényleg azt gondoltam, hátha lesz erre pozitív válasz, de inkább arculcsapást kaptunk, számomra ezért jelentett löketet a Pintér-beszéd. Addig nagyon sokat gondolkoztam, felmondjak-e, maradjak-e a tanév végéig, mert tanárként nagyon nehéz döntés év közben felállni. Nekem is van végzős osztályom, akiknek nehéz azt mondani, hogy nem nálam fognak érettségizni, miközben két és fél évig én készítettem fel őket. De azt gondolom, most ez a helyes, a vállalható út.
A december 16-i Pintér-féle gyűlés volt az utolsó csepp?
Igen, amikor utána hétfőn beadtam a felmondásomat, az már megkönnyebbülés volt.
Mit szűrt le abból a beszédből?
Egy nagy fejmosás volt az egész. Szerencse, hogy nem voltam ott, mert lehet, hogy a felénél felállok, és kimegyek. Engem ne hívjanak oda azért, hogy megdorgáljanak, mint egy rossz gyereket, és kiderüljön, hogy igazából neki is kell dolgoznia hétvégén, nemcsak nekem. Rendben, de ne mondjuk, hogy ez normális.
Légy része a közösségünknek, segítsd az újság működését!
Kommentek
Közösségünk messze túlnyomó többségének jószándéka és minden moderációs igyekezetünk ellenére cikkeink alatt időről-időre a kollégáinkat durván sértő, bántó megjegyzések jelentek meg.
Hosszas mérlegelés és a lehetőségeink alapos vizsgálata után úgy döntöttünk, hogy a jövőben a közösségépítés más útjait támogatjuk, és a cikkek alatti kommentelés lehetőségét megszüntetjük. Közösség és Belső kör csomaggal rendelkező előfizetőinket továbbra is várjuk zárt Facebook csoportunkba, a Közértbe, ahol hozzászólhatnak a cikkeinkhez, és kérdezhetnek a szerzőinktől is.