![](https://assets.4cdn.hu/kraken/80UfP7O8KVjf1jo19ss.jpeg)
Novák Katalin szombati lemondása után közvetlen, nép általi elnökválasztást követel szinte az összes ellenzéki párt. Gyurcsány Ferenc DK-elnök szerint erre azért van szükség, mert „az elnöki szerep tartalmát, szuverenitását nem a közjogi szabályok, nem a hivatalt betöltő személy, hanem a rendszer, annak névadója, Orbán Viktor határozza meg”. A momentumos Bedő Dávid úgy gondolja, „a Fidesz által jelölt köztársasági elnökök sorra megbuknak – morálisan és politikailag is”. Az MSZP szerint „a Fidesz és a KDNP olyan gyakorlatot alakított ki, ahol az államfő nem különálló hatalmi ág”.
Európában többségben vannak azok az országok, ahol a nép választja a köztársasági elnököt, ez azonban nem jelenti azt, hogy feltétlenül erősebb a hatalmuk. Ausztriában vagy Csehországban a magyarországihoz hasonló jogkörrel bírnak, miközben Franciaországban vagy Szerbiában ők a politika legfőbb alakítói, a miniszterelnök személye mellékes. Az igaz, hogy ott, ahol nem a nép választ elnököt – Magyarország mellett például Németországban, Görögországban vagy Olaszországban –, a politikai szerepük jelképes.
Az 1993-ban önállóvá vált Szlovákiában kezdetben a parlament választotta a köztársasági elnököt. Az ellenzék a korát sok tekintetben megelőző, populista, autokrata Vladimír Mečiar túlhatalmától félve kezdett aláírásgyűjtésbe a közvetlen választásért. 1997-ben történt mindez, ez volt az az időszak, amikor a köztársasági elnök, Michal Kováč volt a demokratikus ellenzék egyetlen demokratikus támasza Mečiarral szemben. Csakhogy Kováč mandátuma egy évvel később lejárt, így az ellenzék attól félt, hogy eredménytelen parlamenti szavazás esetén a köztársasági elnöki jogköröket is Mečiar vonná magához. A népszavazás sikertelen volt, de politikai megegyezés született, így 1999-től a nép dönt a köztársasági elnökről.
És miért lett Magyarország az egyetlen olyan ország a környező államok közül, ahol nem a nép, hanem a parlament választ?
Légy része a közösségünknek, segítsd az újság működését!