![](https://assets.4cdn.hu/kraken/7Ieu9RZuF1KwIiCSs.jpeg)
Paul Gosar republikánus kongresszusi képviselő a legutóbbi időkig nem számított ismert vagy főleg fajsúlyos politikai szereplőnek az amerikai színtéren, a legfigyelmesebb és elefántmemóriájú magyar újságolvasók mégis ismerhetik a nevét, az ugyanis több érdekes hírben előkerült. Ő volt ugyanis az, aki
Most viszont annál több szó esik róla, előkerült ugyanis egy ismert trumpista aktivista, a "Stop The Steal", vagyis az "Állítsátok Meg a Lopást" nevű, a választási eredményt megkérdőjelező mozgalmat alapító Ali Alexander több, még decemberben kiposztolt, de később törölt videónyilatkozata arról, hogy a január 6-ai tömegdemonstrációt, ami a Capitolium ostromához vezetett, ő szervezte három republikánus képviselővel, Andy Biggs-szel, Mo Brooks-szal és Paul Gosarral együtt.
Pontosabban az egyik ilyen demonstrációt, a híradókban látott tömegrendezvény ugyanis több, hasonló célból, egy helyre és időpontra, de mások által szervezett eseményt takart. Alexanderékét annak kitalálói Wild Protestnek, vagyis Vad Tiltakozásnak keresztelték el. Több jelből is úgy tűnik, hogy az ő rendezvényük állhatott a legközelebb a rendezvényen felszólaló és a tömeget ott tovább tüzelő Trump elnökhöz. Magát a Wild Protest nevet Alexanderék - akit korábban Ali Akbar néven ismertek a szélsőjobboldali szcénán belül - Trump egy december 19-ai tweetjéből vették, ami úgy szólt, hogy “Big protest in D.C. on January 6th. Be there, will be wild!”, vagyis hogy "Nagy tiltakozás Washingtonban január 6-án. Legyél ott, vad lesz!" Hogy az elnök egy január elsején kiposztolt, a tüntetés pontos kezdési idejét ismertető twitjét az Alexander által alapított mozgalom nevével, úgy fejezze be, hogy "StopThe Steal!"
Ali Alexander - Ali Akbar nemcsak megszervezte az eseményt Gosarékkal karöltve, de igyekezett arról is gondoskodni, hogy az ne fejeződjön be Trump beszédével, sőt még azzal sem, hogy a tömeg az elnök kérésére odavonuljon a Capitolium elé és kiabálással hasson az odabent szavazó képviselőkre. A Guardian tudósítása szerint ugyanis az épület elé érkező tömeget a "győzelem vagy halál!" skandálással tüzelte további akciókra. A szervezők egyike, Mo Brooks képviselő Trump előtt szólalt fel az eseményen, többek közt azt kiabálva a tömegnek:
"Az őseink feláldozták a vérüket, a verejtéküket, a könnyeiket, a vagyonukat és néha az életüket is. Készek vagytok megtenni ugyanezt?"
Gosar helyzetét nem könnyíti, hogy a hatodikai események fényében egyre rosszabbul hangzik, amit decemberben mondott egy, az arizonai parlament előtti tiltakozáson. Akkor ugyanis arról beszélt, hogy
"ha elfoglaljuk a Hillt (a Kongresszus épületének is helyet adó Capitol Hill rövidített megnevezése, egyben a parlament szinonimája), Donald Trump újra elnök lesz."
Az ostrom napján, percekkel azelőtt, hogy a csőcselék elfoglalta és feldúlta a Capitoliumot, Gosar az ülésteremben felszólalva megismételte a tüntetőket feltüzelő, alaptalan összeesküvés-elméleteket a választási csalásról.
Az ostrom közben Gosar a kettős beszéd egészen ritka illusztrációját mutatta be. Ugyanazt a fotót kiposztolta a Twitterre és a Parler nevű, a szélsőjobbosok által előszeretettel használt közösségi oldalra is.
Míg a twitben olyanokat írt, hogy "vonjunk mérleget. Ne ragadtassuk el magunkat. Nem akarom, hogy bárki megsérüljön. A törvényeink megsértése miatt tiltakozunk. Építők vagyunk, nem rombolók. A BLM gyújtogat és fosztogat. Mi építünk. Ha bárki olvassa ezt a terepen és már odabent jár, az jöjjön vissza", a Parleren azt írta ugyanaz alá a kép alá, hogy
"Az amerikaiak nyugtalanok".
A 2018-ban megszólaló testvérei nem is maradtak némák: az öccse, Tim azt nyilatkozta a CNN-nek, hogy a történtek után le kellene mondania vagy le kéne mondatni őt.
Azt több demokrata képviselő is felvetette, hogy kizárhatnák az eseményekben főszerepet vivő képviselőtársaikat.
Gosar az ostrom több kiprovokálójához hasonlóan sokat szerényedett január 6-a óta. Ahhoz képest, hogy három hete Arizonából még a Capitolium elfoglalására biztatott, most már megrögzött törvénytisztelőként azt twitelte ki, hogy
"Az akcióikért kizárólag azok a vandálok és lázadók felelősek, akik megszakították a felszólalásomat és megakadályoztak abban, hogy a Ház elvégezze a hivatalos munkáját, nem pedig az elnök."
Nem kizárt, hogy egyszerűen azért, mert elfogytak a fajsúlyosabb kollégái.
Elképzelhető, hogy a nemzetközi színtéren akkoriban még végképp tökismeretlen Gosar először azzal hívta fel magára a Fidesz figyelmét, hogy 2015-ben egyszemélyes bojkottal sújtotta Ferenc pápa kongresszusi beszédét, mondván, a pápa a szocialisták kottájából játszva sürgeti a klímaváltozás elleni harcot. Ferenc pápát a Fidesz és holdudvara lényegében annak 2013-as beiktatása óta kritizálta, hol nyíltan, hol a suttogó propaganda eszközeivel a menekültkérdésben elfoglalt álláspontja miatt.
Az pedig konkrétan egy Fidesz-sajtótájékoztatón is elhangozhatott volna, amit 2017. októberében mondott, miszerint a fehér fajvédő rasszisták halálos áldozattal járó fegyveres Charlotteville-i felvonulását szerinte a baloldal és Soros György szervezték.
Az viszont talán csak a köztévében vagy valamelyik még szélsőségesebb kormánycsatornán hangozhatott volna el, amit a Vice-nak nyilatkozott, miszerint a gyermek Soros György a holokauszt idején idején zsidókat jelentett volna fel a náciknál. (Soros György 14 évesen, családi ismerősöknél bujkálva élte túl a népirtást.)
Az biztos, hogy 2019-2020-ra Gosar lett a Fidesz-kormány legreménytelibb kapcsolata az amerikai kongresszusban, miután a korábbi - és nála jóval befolyásosabb - hivatalos kapcsolat, a Putyin-csodálatáról is ismert kaliforniai republikánus, Dana Rohrabacher 2018-ban óriási meglepetésre elveszítette az 1989 óta birtokolt székét a Kongresszusban. Illetve Orbán másik fontos emberét, Steve King republikánus képviselőt a rasszista, fehér felsőbbrendűséget sugalló nyilvános megjegyzései miatt 2019 januárjában kizárták a kongresszusi bizottságokból. King tweetelte egyszer ki azt, hogy Orbán Viktort „a történelem a nyugati civilizáció Winston Churchilljeként fogja feljegyezni, ha a nyugati civilizáció túléli a kulturális öngyilkosságot”.