![](https://assets.4cdn.hu/kraken/7COckcEwqG1T1Roxss.jpeg)
Nem sokkal e cikk megjelenése után felszáll Ferenc pápa repülője, 10-kor már ünnepélyes fogadtatásban részesítik a Liszt Ferenc repülőtéren, aztán felautózik a budai várba. Hónapok óta azt kérdezgeti a katolikus és a világi sajtó, arról beszélnek egyházi és kormányzati méltóságok, arról szakértenek a szakértők, hogy miért látogat Magyarországra két éven belül másodszor is a pápa.
A legőszintébb válasz erre az, hogy nem tudjuk, de néhány félreértést és félremagyarázást helyre tudunk tenni, és óvatos találgatásokba is bocsátkozhatunk.
„Nem lehet túlértékelni azt a tényt, hogy Olaszországon kívül Ferenc pápa csak Magyarországot keresi fel kétszer is” – mondta Veres András, a püspöki kar elnöke. „Különösen érdekes, hogy Magyarország az első ország, amelybe kétszer látogat el: azt hiszem, ez az ország elismerésének jele” – mondta Michael Wallace Banach, Magyarország apostoli nunciusa, vagyis Ferenc pápa nagykövete.
Ezzel a kormányoldalon is hangoztatott felemelő gondolattal az a legnagyobb probléma, hogy egyszerűen nem igaz.
Ferenc pápa 2015-ben és 2016-ban is ellátogatott Kubába, Görögországban először 2016-ban, majd 2021-ben járt, hamarosan Portugáliába is visszatér. Kuba kommunista diktatúra, ahol közvetítő szerepet akart betölteni a pápa, az ortodox többségű Görögország az oda érkező menekültek miatt különösen érdekes az egyházfő számára, míg Portugáliába pusztán egyházi okokból látogatott el 2017-ben, a fátimai jelenések 100. évfordulóján, illetve idén nyáron az ifjúsági találkozó miatt megy újra.
Ebből nemcsak az a tanulság, hogy mennyire rosszul kommunikál a katolikus egyház vezetése, amely a jelek szerint a Wikipédiát is rest használni. Hanem az is, hogy a pápalátogatások motivációja nagyon eltérő lehet.
Ha végignézünk a 2021-es magyarországi látogatás óta eltelt időszakon, azt látjuk, hogy Ferenc pápa túlnyomórészt nehéz terepeket választ, olyan országokat, ahol van valami tennivalója.
Ezek után nehéz lenne azt mondani, hogy Ferenc pápa utazásai általában valamiféle jutalmak lennének a keresztény értékeket derekasan képviselő országok vagy kormányok felé.
„Ferenc pápa 41. apostoli útja egy ígéret beteljesítése, amelyet a magyar népnek és egyháznak tett, miután 2021 szeptemberében lezárta a Nemzetközi Eucharisztikus Kongresszust. Akkor csak néhány órát töltött Budapesten, de megígérte, hogy visszatér egy hosszabb, az egész országnak szóló látogatásra” – idézi a vatikáni szóvivőt a Vatican News.
Ez biztos igaz, és szerepet játszik a döntésben, de nem véletlenül keres más okokat is mindenki. Nem is lenne kielégítő, ha azért repülne ide, a fél fővárost lebénítva, milliárdos költséggel, nem túl jó fizikai állapotban, hogy találkozzon a néppel, amellyel már találkozott két éve – miközben van még vagy száz olyan ország, ahova mehetne, és több tucat, ahol nagyon örülnének neki.
A hivatalos katolikus napilap, a Magyar Kurír kérdésére – „Mi lehet az oka, hogy Ferenc pápa másodszor jön Magyarországra, miközben Olaszországon kívül egy országban sem járt kétszer?” – a Vatikán nagykövete is ad más válaszokat.
Bár a pápa tényleg szinte mindig sok-sok szépet mond a fogadó országról, de láttuk az eddigi példákból, hogy látogatásainak szinte mindig van a vállveregetésen túli célja. Ezúttal nem egyértelmű, mi ez a cél.
De a legtöbb komolyan vehető elemzés oda fut ki, hogy az orosz–ukrán háború és a béke a fő kérdés.
A vatikáni nagykövet is kiemeli ezt: „van egy másik, szintén földrajzi szempont: a pápa nagyon aggódik az ukrajnai helyzet miatt. Magyarország határos Ukrajnával, és el tudom képzelni, hogy innen is felhívást intéz majd a békéért. A pápa hangjára sokan figyelnek, súlya van. Húsvét napján az Urbi et Orbi áldás alkalmából is felhívást intézett a békéért, de ha még közelebb megy a hadszíntérhez, akkor még erőteljesebben tud szólni, még nagyobb súlya lehet a szavainak.”
A pápa szóvivője ezt mondta a látogatás céljairól: „A középpontban az európai egység, a fiatalok jövője, az ökumenikus párbeszéd áll majd. A pápa bátorítani fogja a magyar egyházat, mely megélte az üldözést, szólni fog a háború drámájáról, és felhívást intéz a békéért Magyarországon, mely 135 kilométernyi szakaszon határos a szenvedő Ukrajnával. Ide érkezik busszal, vonattal vagy autóval sok menekülő, akik jelentős része tovább utazik Németország, Hollandia, Olaszország és más nemzetek felé.”
Hogy pontosan mit mond, és mennyire hangsúlyozza a magyar kormány és a Vatikán békefogalma közti különbségeket, az lesz a következő három nap legfőbb politikai tétje.
Az elmúlt hetekben egyházi emberekkel folytatott beszélgetéseim során egyértelművé vált, hogy komoly feszültségek és félelmek lehetnek a magyar katolikus vezetők között, nehogy a pápa „valami rosszat mondjon”, nehogy valami politikai botrány legyen. A neves teológus, Máté-Tóth András ugyanakkor azt írta a Válasz Online-on: „Ferenc pápa magyarországi látogatásával kapcsolatban számos találgatás és elvárás fogalmazódik meg. Fontos aláhúzni, hogy a pápa sehová sem azért utazik, hogy számonkérje a részegyház híveit és felelőseit. Budapesten sem fog rákérdezni a II. vatikáni zsinat recepciójának állagára, a szinódusi folyamat alakulására, az egyházi és a politikai vezetők közéleti szerepléseire, és különösen nem fogja érinteni azokat a felkapott és divatos témákat, mint a papi pedofília, a nők pappá szentelése vagy a menekültekkel való bánásmód. A pápa azért látogat el valahova, és így Magyarországra is, hogy a legfontosabb keresztény értékek elmélyítésében és követésében erősítse testvéreit.”
Vannak azonban olyan hangok, egyházon belül is, amelyek éppen azt várnák az egyházfőtől, hogy igenis rázza fel a hazai hívőket és elöljárókat. Török Csaba, az esztergomi bazilika plébánosa például megírta a Telexre, hogy az egyik római beszélgetés után azt kérte a pápa bizalmasától: „Mondjon erős szavakat, tegyen prófétai gesztusokat! Ne legyen ez egy háromnapos önreprezentáció, unottságba hanyatló kifáradt erőlködés, ami csak egyet akar: hogy mutassunk valamit, ami már régen nem létezik, nemhogy a társadalomban, de a templomainkban és a plébániáinkon sem.”
Hortobágyi Cirill főapát pedig így prédikált Pannonhalmán, ahova végül nem megy el a pápa áldozatokkal találkozni: „Ferenc pápa hisz bennünk. Tudja, hogy érzékeny és sebzett a szívünk. Ferenc pápa lát bennünk reményt. Hátha elismerjük, hogy teljesítményünk, egyházunk nem tökéletes, hogy szeretetünk még nem teljes. Ferenc pápa szeret minket. Szereti a perifériát, a város határán túlit. Ferenc pápa idejön, és beszélget velünk, elfogadja meghívásunkat a kenyértörésre, aztán majd elmegy. Hátha nekünk is lángolni kezd a szívünk, mint egykor az emmauszi tanítványoknak.”