![](https://assets.4cdn.hu/kraken/82hf7bs6saas1oJ1Css.jpeg)
Sajtóértesülések szerint Magyarországot kitehetik a kelet-európai országok legfontosabb biztonsági együttműködéséből, miután a különutas magyar külpolitika ellenállása miatt a NATO keleti szárnyának tagállamai nem tudtak közös nyilatkozatot elfogadni az orosz fenyegetésről, a térség biztonságának erősítéséről és Ukrajna támogatásáról.
A kelet-európai NATO-tagállamok Bukarest Kilencek néven ismert közös fórumának rigai csúcsán kedden a többi országot állam- és kormányfők képviselték, Sulyok Tamás köztársasági elnök azonban lemondta a részvételt, így magyar részről csak a rigai nagykövet volt jelen.
Míg Magyarország oroszbarát politikája miatt a kelet-európai biztonsági együttműködés margójára szorult, az eseményen jelen volt a két új északi NATO-tagállam, Finnország és a csatlakozásban általunk több mint egy éven át hátráltatott Svédország miniszterelnöke, valamint Jens Stoltenberg NATO-főtitkár is.
Miután Orbán Viktor már arról beszél, hogy „újra meg kéne határozni [Magyarország] helyzetét a katonai szövetségen belül”, a magyar távolmaradás elég érzékeny pont ahhoz hogy a NATO-főtitkár sajtótájékoztatóján már az első kérdés Magyarországról szóljon. Arra a felvetésre, hogy „vajon véletlen, hogy az oroszbarát Magyarország nem képviselteti magát magas szintén”, Stoltenberg Lettországban azt válaszolta, reméli, hogy a NATO-tagok hozzájárulnak majd az Ukrajnának nyújtott NATO-segítség erősítéséhez, és erről szerdán külön fog tárgyalni Orbán Viktorral Budapesten.
Az, hogy szerdán Budapestre jön Jens Stoltenberg NATO-főtitkár, a nyilvánosság számára csak az utolsó pillanatban derült ki, bár Orbán már utalt rá a választások előtt. A találkozó formálisan a washingtoni NATO-csúcs előkészítéséről, gyakorlatilag pedig nagyrészt Ukrajna támogatásáról szól majd, vagyis borítékolható, hogy az álláspontok nagyon távol lesznek egymástól.
Ez a júliusi NATO-csúcs most különösen nagy jelentőségűnek ígérkezik. Amellett, hogy ekkor döntenek majd Stoltenberg utódjáról (az esélyes a volt holland miniszterelnök Mark Rutte, az Orbán-kormány azonban Rutte korábbi beszólásai miatt ugyanúgy kanosszajárást szeretne, mint korábban a svédektől, és inkább az esélytelen román Klaus Johannist támogatja), a védelmi kiadásokat és Ukrajna katonai támogatását is fokozni akarják.
Ukrajnát egyelőre nem a NATO, mint szervezet, hanem az egyes országok külön-külön segítik, de ez a támogatás 99 százalékban NATO-tagállamokból jön, és a katonai szövetség a jövőben szeretné ezeket jobban koordinálni, miközben maga is aktívabban lépne fel.
Ennek a fő politikai oka, hogy egy esetleges Trump-győzelemtől tartva még a novemberi amerikai elnökválasztás előtt minél több funkciót, amit egyelőre az Egyesült Államok visz, szeretnének NATO-színek alá átvinni. Az Ukrajnának nyújtott katonai segítség koordinációjának a legnagyobb külföldi amerikai támaszponton, a ramsteini bázison van a központja, ezt is áthoznák a NATO alá, és a terv szerint az ukrán katonák kiképzése is NATO-keretek között történne, erre állítanának fel egy (hangsúlyozottan nem harcoló) ukrajnai NATO-missziót. Stoltenberg ezen kívül azt is szeretné, hogy a NATO-tagállamok egy Ukrajnának nyújtott hosszú távú pénzügyi támogatásról is megállapodjanak, mostanában főleg egy 40 milliárd dollár körüli nagyságrendről hallani.
„Azt várom, hogy minden szövetséges jóváhagyja a Kijevnek szánt segélyek koordinációjának megerősítését, és jóváhagyja a pénzügyi támogatást”
- jelentette ki most Rigában is a NATO főtitkára.
Azt, hogy a magyar kormány ezt mindenáron blokkolni akarja, az is tudhatja, aki csak futólag találkozik politikai hírekkel. A Fidesz egész kampányát a „békepártiságra és a világháborús veszély sulykolására építette fel. A kormánykommunikáció még a rég propagandafelületként használt vakcinahírlevelében is ezt tudatta minden választóval:
„A kormány álláspontja egyértelmű: ki akarunk maradni a háborúból. Nem akarunk részt venni ebben a NATO-misszióban. Mindent megteszünk, hogy ne kelljen fegyvereket és katonákat küldenünk.”
Bár Orbán folyamatosan a háborúba való belesodródásról beszél, a NATO vezetői minden megszólalásukban azt hangsúlyozzák, hogy egy ukrajnai NATO-misszió nem jelentené azt, hogy az északatlanti katonai szövetség részévé válna a konfliktusnak. Orbán Viktor ezzel együtt hazai politikai ellenfelei és az Európai Unió mellett most már a NATO-t is rutinszerűen nevezi háborúpártinak.
A miniszterelnök választás előtti utolsó péntek reggeli Kossuth rádiós interjújában is arról beszélt, hogy bár „a brüsszeli nyomás kivédését már kitanultuk, de a NATO nehezebb ügy”, márpedig szerinte Magyarországnak mindenképpen ki kell maradnia a NATO ukrajnai missziójából:
„Ha abba mi csak a kisujjunkat is beletesszük, akár csak a tervezési fázisban is részt veszünk, be fog bennünket szippantani (...) onnantól kezdve nem tudjuk a magyar csapatokat kívül tartani a háborún. Ez a pont, amikor ezt meg kell tennünk, hogy kilépünk minden olyan NATO-akcióból, amely az ukrajnai szerepvállalást készíti elő, nagyon közel van. Ezt most még le kell tárgyalnunk a mostani főtitkárral meg a leendő főtitkárjelöltekkel, a leendő főtitkárral.”
Orbán tehát sem a NATO-misszióhoz, sem az ehhez szükséges pénzügyi támogatáshoz nem akar hozzájárulni. A NATO alapszerződése szerint egy ilyen misszióhoz a tagállamok önkéntes alapon csatlakozhatnak, önkéntesen vett részt Magyarország az iraki és a koszovói békefenntartó misszióban, vagy a 2022-es orosz invázió után a balti országok légterének védelmében is.
A részvételből egyénileg tehát ki lehet maradni, de a magyar kormány ahhoz sem akar hozzájárulni, hogy más NATO-tagállamok közös NATO-keretek között részt vegyenek benne. Márpedig egy NATO-misszió elindításához elvileg mind a 32 tagállam jóváhagyása szükséges, vagyis itt ugyanúgy lehetséges egy magyar vétófenyegetés, mint például az uniós szankciókkal kapcsolatban.
Légy része a közösségünknek, segítsd az újság működését!
Ez a cikk a The Eastern Frontier Initiative (TEFI) projekt keretében készült. A TEFI közép- és kelet-európai független kiadók együttműködése, amelynek keretében a közép-európai régió biztonságával kapcsolatos kérdéseket járjuk körbe. A projekt célja, hogy elősegítse a tudásmegosztást az európai sajtóban, és hozzájáruljon egy ellenállóbb európai demokráciához.
A Magyar Jeti Zrt. partnerei a projektben: Gazeta Wyborcza (Lengyelország), SME (Szlovákia), Bellingcat (Hollandia), PressOne (Románia).
A partnerség közös, angol nyelvű honlapja az alábbi linken érhető el: https://easternfrontier.eu/
A TEFI projekt az Európai Unió társfinanszírozásával valósul meg. Az itt szereplő vélemények és állítások a szerző(k) álláspontját tükrözik, és nem feltétlenül egyeznek meg az Európai Unió vagy az Európai Oktatási és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) hivatalos álláspontjával. Sem az Európai Unió, sem az EACEA nem vonható felelősségre miattuk.