![](https://assets.4cdn.hu/kraken/808iRsxysHC8HQBbs.jpeg)
A csádi misszió múlt hét végén Orbán Gáspár oszlopozásával került ismét a figyelem középpontjába. Bár a miniszterelnök fiának a művelet előkészítésében betöltött szerepe egészen sokat elárul az ország működéséről, a csádi szerepvállalás hivatalos kommunikációjából sok mindenre nem kapunk választ.
A misszió elindítását a kormánykommunikáció főként a csádi elnöknek itthon be sem mutatott, így leginkább az internetes csaló nigériai hercegre hajazó meghívóleveléhez kötötte.
Mahamat Idriss Deby ideiglenes csádi elnök a világ egyik legelnyomóbb rendszerét működteti, a lakosság körében nem igazán népszerű.Igaz, hogy Csád a környező országokhoz képest stabil, de ettől még nem a béke szigete, nincs rend, puccsok pedig rendszeresen előfordulnak a térségben, így megvan a kockázata annak, ha a magyar művelet indítását egy személyben a csádi elnökhöz kötik.
Akármennyire is más világ Afrika, egy katonai misszió indítását a világon mindenhol meg kell magyarázni a helyi elitnek, a helyi lakosságnak, és az adott országban jelentős érdekekkel rendelkező külső szereplőknek is. Információink szerint a magyar művelet ilyen jellegű előkészítése meglehetősen hiányos, a helyiek sem értik, miért jön ide egy újabb ország hadereje. A megfelelő helyi tájékoztatás hiánya pedig végső soron azokat fogja hátrányosan érinteni, akik ott vannak a helyszínen, magyar orvosokat, katonákat, humanitárius szakembereket.
Bár korábbi cikkünkben azt írtuk, bizonytalanná vált, hogy a honvédség beugrik a csádi misszióba, most már úgy tűnik, hogy mégis mennek. Honvédségi források szerint Szolnokon folyik a felkészülés és a tervezés, és várhatóan áprilistól tényleg magyar katonák fognak szolgálni Csádban. Katonai szempontból azonban továbbra is nehezen érthető és magyarázható az egész csádi kaland.
Honvédségi források szerint érezhető a törekvés arra, hogy a HM vezetése leszámoljon a „honvédség mint szociális intézmény" jelenséggel, és növeljék a műveletben bevethető katonák honvédségen belüli arányát.
A „katonák szagoljanak puskaport" elképzelés védhető is lehet a honvédség vezetése részéről, viszont a csádi minden más jelenlegi missziónál kockázatosabb.Amióta az iraki és afganisztáni missziók lezárultak, nincs igazán veszélyes környezetben honvédségi misszió. (Természetesen nem szabad figyelmen kívül hagyni a tavaly májusban Koszovóban történteket, és azt sem, hogy a balkáni helyzet inkább élesedni, mint nyugodni fog, mindezzel együtt a csádi helyzetet nem lehet összehasonlítani a koszovóival.)
A francia tapasztalatok is nehéz terepet vetítenek előre: csúcsidőben a francia haderő körülbelül 3500 fővel volt jelen, ebből több százan foglalkoztak csak logisztikai feladatokkal, a két francia tábor közt konvojjal körülbelül egy hét volt az út. Ehhez képest a Csádba kiküldhető honvédek számát kétszázban maximalizálták.
Légy része a közösségünknek, segítsd az újság működését!
Ez a cikk a The Eastern Frontier Initiative (TEFI) projekt keretében készült. A TEFI közép- és kelet-európai független kiadók együttműködése, amelynek keretében a közép-európai régió biztonságával kapcsolatos kérdéseket járjuk körbe. A projekt célja, hogy elősegítse a tudásmegosztást az európai sajtóban, és hozzájáruljon egy ellenállóbb európai demokráciához.
A Magyar Jeti Zrt. partnerei a projektben: Gazeta Wyborcza (Lengyelország), SME (Szlovákia), Bellingcat (Hollandia), PressOne (Románia).
A partnerség közös, angol nyelvű honlapja az alábbi linken érhető el: https://easternfrontier.eu/
A TEFI projekt az Európai Unió társfinanszírozásával valósul meg. Az itt szereplő vélemények és állítások a szerző(k) álláspontját tükrözik, és nem feltétlenül egyeznek meg az Európai Unió vagy az Európai Oktatási és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) hivatalos álláspontjával. Sem az Európai Unió, sem az EACEA nem vonható felelősségre miattuk.